![Шосткинці попрощалися із захисником України Андрієм Петрусенком фото Шосткинці попрощалися із захисником України Андрієм Петрусенком фото](/image/news_small/2023/02/16_032238_news2_331541970_3245385325773885_8527643163366220652_n.jpg)
Сьогодні, 16 лютого, у Шостці провели в останню путь земляка.
Андрій Петрусенко народився 29 листопада 1988 року в Шостці. Тут пройшло його дитинство, тут він отримав повну середню освіту у школі № 8. Змалечку Андрій захоплювався мистецтвом, особливо – музикою. Юнак успішно закінчив Сумське вище училище мистецтв і культури імені Дмитра Бортнянського (відділ народних інструментів), а потім - Харківську державну академію культури.
Після повернення на малу батьківщину Андрій Васильович повністю присвятив себе мистецтву, намагаючись передати всю любов до української пісні своїм учням. Тривалий час він працював керівником зразкового аматорського фольклорного колективу «Проліски» у с. Вороніж, був акомпаніатором і активним учасником народного хору «Жайвір», виступав як соліст на багатьох концертах міста та за його межами.
Колеги та друзі згадують Андрія Петрусенка як талановиту, непересічну людину та яскраву особистість. Він співав у церковному хорі. Натхненно працював на власній пасіці, заготовляючи мед з різних видів квітів. Андрій дуже любив природу, особливим захопленням стала рибалка і «тихе полювання». «Все, що було в лісі, він дбайливо збирав – ягоди і гриби, а потім самостійно робив заготовки. Це була дуже добра, чуйна, смиренна людина. Ніколи від нього не було чути поганих слів ні за кого... Він був не від цього світу – чистий, щирий, співчуваючий», - діляться спогадами друзі.
18 жовтня 2022 року Андрій Петрусенко приєднався до Збройних Сил України, службу проходив у розвідувальному взводі в районі ведення бойових дій. 10 лютого цього року, під час виконання спеціального завдання, Андрій Васильович Петрусенко загинув при захисті Батьківщини, виявивши стійкість і мужність. За 34 роки життя він встиг так багато дати всім, хто був поряд – рідним, друзям, учням, прихильникам його таланту. Для багатьох жителів Шосткинщини його смерть стала особливо болючою втратою та особистим горем.
Схиляємо голови перед світлою пам’яттю Героя.
Вічна шана.
Вічна пам’ять.